Quan l’infinitiu fa de
subjecte, si es troba abans del verb del qual és subjecte, no va mai precedit de la partícula
de:
![Exemple adequat Exemple adequat](grafics/exemple-correcte.png) | Fer els exercicis abans de l’examen val la pena. |
![Exemple no admissible Exemple no admissible](grafics/exemple-incorrecte.png) | De fer els exercicis abans de l’examen val la pena. |
En cas que l’infinitiu es trobi després del verb del qual és subjecte, no és incorrecte fer-lo precedir de
de, però és preferible no fer-ho:
![Exemple adequat Exemple adequat](grafics/exemple-correcte.png) | Val la pena Ø fer els exercicis abans de l’examen. |
![Exemple inadequat Exemple inadequat](grafics/exemple-inadequat.png) | Val la pena de fer els exercicis abans de l’examen. |
![Exemple adequat Exemple adequat](grafics/exemple-correcte.png) | No és fàcil Ø solucionar aquest problema. |
![Exemple inadequat Exemple inadequat](grafics/exemple-inadequat.png) | No és fàcil de solucionar aquest problema. |