El passat divendres 27 d’octubre ens va deixar, als 69 anys d’edat, la Dra. Emilia Antúnez Jorge, professora col·laboradora doctora de la Facultat de Medicina i Ciències de la Salut de la Universitat de Barcelona.
La Dra. Antúnez, l’Emi per a tots nosaltres, es va llicenciar en Medicina a la UB l’any 1984 i es doctorà en Medicina en la UB l’any 1998, en el marc dels estudis sobre la toxicitat de l’alcohol, on va destacar en el Grup de Recerca en Malalties Musculars i per Consum d'Alcohol, vinculat a l’Hospital Clínic i a l’IDIBAPS.
Va iniciar la seva trajectòria acadèmica l’any 1992 com a professora ajudant d’universitat i ha exercit la seva funció durant 27 anys. La seva labor en la docència va destacar sempre per l’absoluta dedicació a l’alumnat fins a la seva jubilació l’any 2019. Cal destacar el reconeixement continuat, clar i contundent de l’alumnat (i també dels propis càrrecs directius del Departament i la Facultat) a aquesta implicació de la Dra. Antúnez en el seu aprenentatge, amb una intensitat i qualitat que va mantenir de manera constant i que mai va defallir.
L’Emi era sempre la primera en arribar a lloc a primera hora del matí a la seva estimada unitat d’hospitalització de Medicina Interna, tot saludant el torn d’infermeria de nit i els pacients, que poc després serien motiu d’interacció amb l’alumnat davant la seva presència i explicacions.
L’Emi va emmalaltir greument feia tan sols unes poques setmanes. Malgrat aquesta gravetat reconeguda per ella mateixa, en aquests moments finals ha estat, per a tots els companys i companyes, un exemple del que ella sempre havia demostrat en el seu comportament en vida i que havia també ensenyat al seu alumnat davant els pacients en situació similar a la seva: reconeixement d’una situació vital irreversible i capacitat d’afrontar-la amb el màxim de dignitat. Un agraïment molt especial a tot l’equip mèdic, d’infermeria, auxiliar i d’administració de l’Hospital Clínic que tan bé l’han cuidat i l’han acompanyat. Es una gran pèrdua com a companya, amiga i professional exemplar, com ho ha estat fins i tot en el moment de l’agonia.
Descansi en pau.