Bibliografia de Studia Lulliana V. 63 (2023)

I. Edicions, antologies i traduccions d'obres lul·lianes

1) Llull, Ramon, Art demostrativa. Regles introductòries a la pràctica de l'Art demostrativa, ed. Josep E. Rubio i Simone Sari, "Nova Edició de les Obres de Ramon Llull, XVIII" (Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2021), 319 pp
Conté edicions de:
II.B.1 - ArsDem [Català], pp. 43-240
II.B.10 - Regles [Català], pp. 281-285
II.B.10 - Regles [Llatí], pp. 289-295
II.B.10 - Regles [Llatí] [edició moguntina], pp. 297-301
II.B.10 - Regles [Francès], pp. 303-307
Ressenyat a continuació.

2) Llull, Ramon, Liber de quaestionibus per quem modus Artis demonstrativae patefit, ed. Constantin Teleanu, "Amßix, I" (Paris - Metz: Schola Lvlliana – Messkhy Publications, 2022), pp. i-lxxii + 193 pp
Conté edicions de:
II.B.6 - QqModAD [Llatí]
II.B.6 - QqModAD [Francès]
Traducció francesa.

3) Llull, Ramon, "Livro das bestas. Libro de las Bestias (1986). Adaptação: Aurora Díaz Plaja. Barcelona: Ultramar Editores", Roda da Fortuna, trad. Guilherme Queiroz de Souza i Laryssa Alves da Silva, vol 10/1 (2021), pp. 289-298
Conté edicions de:
II.B.15a - Besties [Portuguès] [adaptació]
Traducció al portuguès de l'adaptació del Llibre de les bèsties inclosa a Ramon Llull. El libro de las bestias. Trad. Aurora Díaz Plaja; il. Pilarín Bayés. (Libros del Sol y de la Luna, 7). Barcelona: Ultramar Editores, 1986. 28 pp..

4) Llull, Ramon, Raimundi Lulli Opera Latina, Tomus XXXIX. 64. Ars ad faciendvm et solvendvm qvaestiones, ed. Joan Carles Simó Artero, "Corpus Christianorum, Continuatio Mediaevalis, 301" (Turnhout: Brepols, 2021), lxxxv + 788 pp
Conté edicions de:
III.19 - ArtFerSol [Llatí]
Ressenyat a continuació.

5) Llull, Ramon, Una versione toscana della Doctrina pueril di Raimondo Lullo, ed. Maria Cristiana Maraviglia; contr. Luciano Formisano, "Medioevo, 6" (Roma: Edizioni Antonianum, 2022), pp. 280
Conté edicions de:
II.A.6 - DoctPu [Italià]
Ressenyat a continuació.

II. Estudis lul·lístics

6) Albert Soler, "Ramon Llull no va abandonar la seva família", Randa, "Homenatge a Josep Amengual i Batle, 2, 88" (2022), pp. 53-58
Reinterpretació del sentit del document de Blanca Picany demanant un administrador

7) Angotti, Claire, "Les manuscrits du collège de Sorbonne : une enquête codicologique", Les livres des maîtres de Sorbonne: Histoire et rayonnement du collège et de ses bibliothèques du XIIIe siècle à la Renaissance, ed. Claire Angotti, Gilbert Fournier i Donatella Nebbiai, "Histoire ancienne et médiévale, 145" (París: Éditions de la Sorbonne, 2017), pp. 245-341
Ressenyat a continuació.

8) Angotti, Claire, "Mort et vie du collège dit de la "Petite Sorbonne"", <i>Universitas Scolarium. Mélanges offerts à Jacques Verger</i> (Hal, Science Ouverte, 2011), pp. 1-28
Ressenyat a continuació.

9) Apellaniz Borba, Diego, "Lúlio e as virtudes dos cavaleiros nos esmaltes heráldicos do Armorial Equestre Toison d'or", Homo, Natura, Mundus: Human Beings and Their Relationships. Proceedings of the XIV International Congress of the Société Internationale pour l'Étude de la Philosophie Médiévale, ed. Roberto Hofmeister Pich, Alfredo Carlos Storck i Alfredo Santiago Culleton (Turnhout: Brepols, 2020), pp. 427-438
Ressenyat a continuació.

10) Arnau de Vilanova, Interpretatio de visionibus in somniis dominorum Iacobi secundi, regis Aragonum, et Friderici tertii, regis Siciliae, eius fratris, ed. Jaume Mensa i Valls, "Arnaldi de Villanova Opera Theologica Omnia, XIV" (Barcelona: Institut d'Estudis Catalans - Facultat de Teologia de Catalunya, 2019), 189 pp
Ressenyat a continuació.

11) Badia, Lola, "Ramon Llull i la seva Art segons Anthony Bonner", Anthony Bonner, Estudis lul·lians (1978-2019), ed. Lola Badia i Eugènia Gisbert, "Col·lecció Blaquerna, 14" (Barcelona - Palma: Universitat de Barcelona - Universitat de les Illes Balears, 2022), pp. 9-31
Exposició del mètode Bonner per entendre el funcionament de l'Art en el context de la seva dedicació a Llull des de 1978 a 2019.

12) Bellver, José, "The Profile and Possible Origin of Ramon Llull’s Muslim Slave", SL, vol 62 (2022), pp. 67-128
Ressenyat a continuació.

13) Beukes, Johann, "Die ontwikkeling van ars in die teologies filosofiese werke van Ramon Llull (ca.1232-1316)", Verbum et Ecclesia, vol 43(1) (Revista electrònica, 2022)
The development of ars in the theological-philosophical works of Ramon Llull (ca.1232-1316). By synthesising the most recent specialist research, notably that of Anthony Bonner and Mark D. Johnston, this article provides an accessible overview of the development of the 'great universal art' or ars in Ramon Llull's (ca.1232-1316) theological-philosophical output, as presented in his works Libre de contemplació en Déu, Ars compendiosa inveniendi veritatem, Ars inventiva veritatis, Tabula generalis, Ars demonstrativa and Ars generalis ultima. It is shown that Llull's ars was an eccentric yet coherent attempt to provide an alternative to both the Aristotelian scholastic-conceptual framework and its radicalised versions in Averroism during the second half of the 13th century. By insisting on religious tolerance as its premise, Llull embedded this alternative squarely within the monotheistic missionary context of the same period. Without neglecting the discursive magnitude of his ars, this rather 'nonmedieval' tolerance stands as Llull's greatest gift to the central Middle Ages and its subsequent idea-historical development in both theology and philosophy.

14) Bianchini, Alexa, "Raimondo Lullo e la sua Ars brevis: l'atto del 10 febbraio 1310", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 819-858
After examining the experience of the Dominicans in the field of language schools, this article turns his intention to the foundation of Miramar and to the differences that characterized Llulll's studium, where space was given to teaching the Art.

15) Bolognari, Marcello, "Raimondo Lullo e Pietro Zeno: Venezia, 1319. Nota su un nuovo documento d'archivio", Medioevo Romanzo, vol XLVI/II (Roma, 2022), pp. 439-45
Queste pagine hanno l’obiettivo di presentare gli aspetti principali di un recentissimo ritrovamento archivistico che permette di gettare nuova luce sui
rapporti tra Raimondo Lullo (ca. 1232-1316) e la classe dirigente veneziana.

16) Bonner, Anthony i Pere Joan Planas Mulet, "La farmacologia de Ramon Llull: de la medicina en la Figura Elemental als reticles matemàtics", SL, vol 62 (2022), pp. 43-65
Ressenyat a continuació.

17) Bonner, Anthony, Estudis lul·lians (1978-2019), ed. Lola Badia i Eugènia Gisbert, "Col·lecció Blaquerna, 14" (Barcelona - Palma: Universitat de Barcelona - Universitat de les Illes Balears, 2022), 596 pp
Ressenyat a continuació.

18) Bouchet, Florence, "The French Translation of the Llibre de l’orde de cavalleria", Digital Philology, vol 7/2 (2018), pp. 199-220
This essay considers the literary influence of the Ramon Llull’s Llibre de l’orde de cavalleria at the end of the Middle Ages, both in its relatively few surviving Catalan manuscripts, and in its much more frequently found middle French translation, as the Livre de l’ordre de chevalerie. After
an introductory survey of the known manuscripts, the essay examines in detail the work’s diffusion and its translations, as well as its later adaptations. Finally, there is a detailed consideration of tradition, influence, and imitations. In each of these cases, the middle French translation is shown to
be particularly important and influential.

19) Cardillo, Maria, "Due manoscritti romani de La vita coetanea di Ramon Llull", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 777-794
This contribution will offer a codicological description of two Roman manuscripts of that work, kept, respectively, at St. Isidore's College (ms. I/109) and the Vatican Aostolic Library ( Vat. lat, 10275).

20) Carletti, Emanuele, "Raimondo Lullo e la sua Ars brevis. L'atto del 10 febbraio 1310", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 819-857
Analisyng the notary document drawn at Paris, on 10 February 1310, to pass judgement on one of the main works of Ramon Llull

21) Castellà Martínez, Sergi, "Verdaguer i el 1900. La recepció creativa de l'aspecte místic de l'obra de Llull", Teixir xarxa, fer camí. Aportacions presents al futur de la catalanística, ed. Eloi Bellés, Paula Marqués Hernández, Júlia Ojeda Caba i Míriam Ruiz-Ruano (Lleida: Punctum, 2021), pp. 339-356
Aquest estudi se centra en l'anàlisi de la recepció creativa de Llull en la poesia catalana contemporània tot vinculant els precedents estètics i intel·lectuals de Verdaguer amb la seva pròpia aproximació al Llibre d'amic e amat en les Perles (1908).

22) Ciarrapica, Carlotta, "A proposito di quel comunicatore di Raimondo Lullo", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 880-900
Taking as a point of departure the tribute to Ramon Llull, offered by Francesco Lorenzi, singer-songwriter of the band The Sun, the question is asked here whether that Medieaeval personage may be able to communicate --and if so, what-- to a young person of the twenty first century.

23) Compagno, Carla, "Ramon Llull's Figura Elementalis. The Evolution of Diagrams and their Gnoseological Functionality", From Wisdom to Data: Philosophical Atlas on Visual Representations of Knowledge, ed. José Higuera Rubio, Alberto Romele, Dario Rodighiero i Celeste Pedro (Porto: Universidade do Porto, 2022), pp. 91-98
Ressenyat a continuació.

24) Conde Salazar, Matilde, "Apuntes sobre la presencia de la mujer en el Libro de Contemplación", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 207-218
En este trabajo se hace una somera llamada de atención sobre la actitud progresista de Llull en el tratamiento de la figura femenina en el Llibre de Contemplació / Libro de Contemplación, para centrarnos, a continuación, a propósito de la publicación de la primera edición en castellano del Libro de Contemplación, en el análisis del léxico con que se nombra a la mujer en ca-talán y castellano: mare, fembra, dona, muller, filla, donzella; madre, hembra señora, dueña, mujer, esposa, doncella

25) Costa, Ricardo da, "Ramon Llull (1232-1316) foi o filósofo da tolerância na Idade Média? O Livro do Tártaro e o Cristão (1288)", Reflexões sobre a Paz. Vol. II – Paz e Tolerância, ed. Rafael Salatini i Laércio Fidélis Dias (Marília: Editora Oficina Universitária; São Paulo: Cultura Acadêmica, 2018), pp. 119-138
Presentació acurada del pensament de Llull i justificació de perquè la noció moderna de tolerància no es pot aplicar a LLull.

26) Cruz Palma, Óscar de la, "L'estil aràbic de Ramon Llull", Santes Creus. Revista de l'Arxiu Bibliogràfic, vol XXVIII (2016-2017), pp. 31-48
Per assolir els seus objectius de conversió dels infidels, Ramon Llull (1232-1316) va emprendre diversos mètodes nous d’argumentació, entre els quals la seva ars és el més ressenyable. De manera gairebé única, en comparació amb els autors de la seva època, podríem dir que Llull va ser sensible a la situació d’aquells que havia de convertir al cristianisme. En realitat, Llull s’incorporava a una certa tradició retòrica que s’aproximava a l’Islam “des de dintre”, és a dir, recorrent als propis textos musulmans per demostrar-ne la falsedat, i en contra de refutar els infidels simplement amb l’autoritat de les Escriptures. Tanmanteix, en el desenvolupament d’aquesta estratègia retòrica Llull demostra ser capaç d’adreçar-s’hi amb els discursos i formes literàries pròpies de la tradició islàmica, que manlleva de manera innovadora a la literatura cristiana.

27) Dezza, Ernesto, "Raimondo Lullo e l'arte della disputa", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 953-972
Llull intends to be free of the constraints of the Scholastic quaestio, and of apologetic argumentation, in order to give his interlocutors space for discussion, on the shared basis of natural reason.

28) Drozdova, Paulina, "Raimondo Lullo e la sua Arte nella Russia ortodossa", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 1037-1040
Recull d'informacions diverses sobre la recepció de Llull a Rússia

29) Espinosa Polo, Sergi, "Els coneixements de Ramon Llull sobre l’islam a través del Llibre del gentil", eHumanista/IVITRA, vol 18 (2020), pp. 113-131
Esperem que l’esforç invertit en la realització d’aquest estudi serveixi per fer veure el paral·lelisme que rau entre les bases de l’art lul·liana i el seu coneixement de l’islam. Tant les citacions dels hadits com les dels textos bíblics i alcorànics s’han seleccionat per palesar l’estreta relació de què serà testimoni el lector. Així mateix, també pot servir per fer-ne estudis posteriors i poder aclarir més encara l’empremta de la religió mahometana
en la producció de l’autor. Encara que els interessos de Ramon Llull fossin únicament partidistes per posar el cristianisme en les cimeres de les religions, pensament propi de les circumstàncies, no es pot negar la influència que tingué en ell la religió veïna. De la mateixa manera que és difícil negar la influència andalusina a la península Ibèrica.

30) Espinosa Polo, Sergi, "Paral·lelismes entre la intercessió mahometana i el Llibre del gentil e dels tres savis. Una altra perspectiva", Mirabilia / MedTrans, vol 13/1 (2021), pp. 1-9
El parlament del sarraí en el Llibre del gentil e dels tres savis exemplifica la manera que tenia Ramon Llull de mostrar-nos els elements culturals i religiosos que giren al voltant de l’islam. Es veurà com de fàcil resulta comprovar el grau de fidelitat que subjau en el parlament del sarraí si se’l compara amb l’Alcorà i la Sunna. Per un costat, s’analitzarà la particular visió lul·liana de la religió islàmica. Per un altre, es vol posar també en relleu el tarannà respectuós amb què va tractar Ramon Llull el musulmà en la seva obra, força allunyat de les pretensions de l’època.

31) Fernàndez-Clot, Anna, "Els textos en noves rimades de Ramon Llull: mètrica i escriptura del vers en les còpies de Guillem Pagès", Caplletra, vol 72 (2022), pp. 175-203
Ressenyat a continuació.

32) Forgetta, Emanuela, "El Llibre de Meravelles i alguns aspectes relacionats amb la matière de Bretagne", Scripta, vol 19 (2022), pp. 129-140
Ressenyat a continuació.

33) Gelain, Stefano, "Elementi lirici e drammatici nel Planctus Mariae di Raimondo Lullo", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 901-916
By re-reading the more significant passages, it will be sought to describe the structure of the composition to understand the art of composing this work and the rhetorical-stylistic choices made.

34) Gomez, Numa, The Crusade of Ramon Llull: Evangelism and Apologetics in the Thirteenth Century (Eugene (Oregon, EUA): Wipf and Stock Publishers, 2022), 123 pp
L'obra es fonamenta en bibliografia incompleta i conté informacions errònies. Entre altres coses, presenta Llull com un frare dominicà nascut a Catalunya que va intentar fer-se franciscà infructuosament.

35) Gorga, Gemma, "Ni d’Amic ni d’Amat", Felícia Fuster. Anar, sempre tornar (Lleida: Pagès Editors, 2021), pp. 97-100
Capítol de llibre que explora els ecos del Llibre d’Amic e Amat de Ramon Llull en la producció poètica de Felícia Fuster.

36) Higuera Rubio, José G., "El lenguaje del «árbol de la luz»", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 195-205
Se muestran los distintos aspectos de la interpretación alegórica que utiliza Ramon Llull para plasmar un sentido espiritual y moral en los últimos capítulos del Llibre de la contemplació. Por una parte, la reflexión que proviene de los pensadores arabo-judíos del siglo XII, acerca del significado que los términos del lenguaje común pueden aportar a una descripción alegó-rica y ejemplarizante de las virtudes divinas. Este recurso es combinado por Llull con la enseñanza moral trasmitida por la Psychomachia de Prudencio que representa la lucha virtuosa entre cuerpo y alma. De otro lado, las gestas espi-rituales de la vulgata artúrica (o materia de Bretaña) aportan dos importantes recursos simbólicos que Llull se apropia: el árbol de la luz y la manzan

37) Higuera Rubio, José G., "Ramon Llull y el intelecto figurativo: Presentación", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 145-149
Introducció a un monogràfic

38) Hughes, Robert, "Ars orandi: Ramon Llull's Ars compendiosa Dei", Caplletra, vol 72 (2022), pp. 255-283
Ressenyat a continuació.

39) Lucken, Christopher, "Tabula librorum. Le répertoire méthodique de la bibliothèque du collège de Sorbonne (XIVe siècle)", « S'asseoir à la table ». La table des matières, du Moyen Âge à nos jours, "Colloques Fabula" (Publicació electrònica: Fabula. La recherche en littérature, 2021)
Ressenyat a continuació.

40) Mantyk, Tomasz Karol, "The Role of Biblical Quotations in Ramon Lull's Liber de fine", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 973-998
This article analyses all biblical citations present in Liber de fine, to establish their rhetorical purpose.

41) Martines, Vicent, "Ramón Llull, lengua románica y primeros humanistas en el paso del siglo XIII al XIV", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 219-230
Analizamos cómo, de la mano de moralizadores y «teólogos» relacionados con el franciscanismo de finales del XIII y principios del XCIV, se formaliza el primer Humanismo.

42) Martínez Bejarano, Nicolás, "Imágenes en Ramon Llull: intento de categorización", Homo, Natura, Mundus: Human Beings and Their Relationships. Proceedings of the XIV International Congress of the Société Internationale pour l'Étude de la Philosophie Médiévale, ed. Roberto Hofmeister Pich, Alfredo Carlos Storck i Alfredo Santiago Culleton (Turnhout: Brepols, 2020), pp. 439-452
Ressenyat a continuació.

43) Meira, Gabriel Tebaldi i Ricardo da Costa, "O ordeornamento divino da Vontade e do Poder no Livro da Contemplação em Deus de Ramon Llull (1232-1316)", Mirabilia Journal, vol 34 (2022), pp. 103-123
O objetivo do trabalho é analisar os conceitos de Vontade e de Poder segundo Ramon Llull (1232-1316) no Livro da Contemplação em Deus, Capítulo 47, em sua XI Distinção, bem como compreender a proposta do autor para a aplicação prática de tais princípios na vida cristã.

44) Mele, Pietro, "Il rapporto tra filosofia e teologia nel contesto dottrinale del XIII secolo: una proposta d'approccio all'antiaverroismo di Raimondo Lullo", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 999-1036
Llull's anti-Averroism is in accord with he doctrinal presuppositions of the condemnation by the Roman Church of certain currents of heterodox thought, developed during the thirteehth century at the University of Paris.

45) Mucciante, Paolo, "Lullo e la teologia del XIII secolo: la ricerca di un medium per la conoscenza umana di Dio", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 933-952
I shall describe the historiographical debate that has involved specialized scholars over the last twenty years; in particular, the contrast will be shown between those who have paid more attention to the instrumental aspects of the Ars (secularists) and those who have reaffirmed its original theological essence (theologians).

46) Nadal Cañellas, Joan, "Ramón Llull y el mundo bizantino", The Literary Legacy of Byzantium: Editions, Translations, and Studies in Honour of Joseph A. Munitiz SJ, ed. Bram Roosen i Peter Van Deun, "Byzantioς. Studies in Byzantine History and Civilization, 15" (Turnhout: Brepols, 2019), pp. 289-319
This posthumously published article focuses on Ramon Llull, a great mystic theologian and writer from Majorca, and more particularly on his profound knowledge of the Eastern and Byzantine world.

47) Ordóñez, M. Lluïsa, "Ramon Llull y la realidad idealizada en el Libro de Contemplación", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 181-194
El presente artículo trata de responder a la cuestión de si Ramon Llull nos presenta en algunos pasajes del <i>Libro de Contemplación una realidad idealizada para permitirle alcanzar su propósito evangelizador. Se define qué significa Contemplación en este libro y el papel que se daba a los sentidos hu-manos en la aprehensión del conocimiento y las corrientes de pensamiento que influyeron en el autor a la hora de plantear la relación entre la realidad sensual y la intelectual.

48) Pieroni, Luca, "Il Desconhort di Raimondo Lullo: forma, modelli e finalità", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 917-932
A start will be made here by analysing the principal characters of the Desconhort, in relation to the liteary landscape of that time. This will be followed by an attempt to identify the crucial issues of Llull's crusading programme.

49) Planas Ferrer, Rosa, El foc inextingible, pr. Joan Mas i Vives; contr. Jordi Gayà Estelrich i Teodor Suau i Puig (Palma: José J. Olañeta, 2022), 147 pp
Ressenyat a continuació.

50) Planas Ferrer, Rosa, "En el umbral de la contemplación", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 155-158
La diferencia sutil entre «observar» y «contemplar» es uno de los hitos alcanzados en el Libro de Contemplación, obra de Llull donde empieza la tradición mística luliana, que tanto prestigio y repercusión alcanzaría en siglos futuros. El valor místico de esta obra es el tema que destacamos en el presente artículo.Palabras clave: Ramon Llull, literatura catalana, pensamiento medieval, mística.

51) Planas Ferrer, Rosa, "L'ars combinatoria, un joc de la ment (de Ramon Llull a Ioan P. Culianu)", eHumanista/IVITRA, vol 21 (2022), pp. 556-573
Reconstrucció dels estudis de Ioan P. Culianu sobre Llull a partir dels fons conservats a la Biblioteca dela Universitat de Chicago.

52) Planas Ferrer, Rosa, "L'interès de l'editor Iu Salzinger en l'obra de la lul·lista mallorquina sor Anna Maria del Santíssim Sagrament", Randa, "Homenatge a Josep Amengual i Batle, 2, 88" (2022), pp. 59-72
Sobre l'interès que l'obra de sor Anna Maria del Santíssim Sagrament va despertar en Iu Salzinger i la relació de el P. Antoni R. Pasqual en aquest afer.

53) Pomaro, Gabriella, "Dall'ars scripta all'ars figurata: Raimondo Lullo (1232-1316) e la tradizione figurata dell'ars combinatoria", Scribes and the Presentation of Texts (from Antiquity to c. 1550): Proceedings of the 20th Colloquium of the Comité international de paléographie latine. Beinecke Rare Book & Manuscript Library, Yale University (New Haven, September 6-8, 2017), ed. Barbara A. Shailor i C. W. Dutschke (Turnhout: Brepols, 2021), pp. 411-437
Ressenyat a continuació.

54) Puig, Josep, "Lullus and Arabic Thought", Homo, Natura, Mundus: Human Beings and Their Relationships. Proceedings of the XIV International Congress of the Société Internationale pour l'Étude de la Philosophie Médiévale, ed. Roberto Hofmeister Pich, Alfredo Carlos Storck i Alfredo Santiago Culleton (Turnhout: Brepols, 2020), pp. 567-589
Ressenyat a continuació.

55) Queiroz de Souza, Guilherme, "A representação de Ramon Llull no cinema de animação (1990-2020): (des)compassos entre o desenho e a historiografia?", Revista de História Comparada, vol 15/2 (2021), pp. 197-223
O artigo examina a representação do filósofo maiorquino Ramon Llull (c. 1232-1316) no cinema de animação, comparando duas produções: o Despertaferro (1990) e uma série digital que carrega o nome do pensador (2020). Partimos da hipótese de que os avanços da historiografia luliana nas últimas décadas e a proposta do Any Llull (2015-2016) influenciaram a representação do filósofo nessa mídia contemporânea. Entre outras coisas, podemos observar uma espécie de “desmitologização” de sua figura, com a imagem do mago alquimista perdendo espaço para uma visão mais “humana” do personagem. Além das questões estéticas, levaremos em conta o contexto de produção desses materiais na Espanha, sobretudo na Catalunha e nas Ilhas Baleares.

56) Queiroz de Souza, Guilherme, "Raimundo Lúlio, a Idade Média global e o ensino de História: perspectivas de abordagem", Esboços, vol 28, núm. 48 (2021), pp. 531-557
Detratores e enaltecedores da Idade Média concordam com o fato de que ela é uma etapa do passado da Europa. O objetivo deste artigo é superar essa perspectiva, articulando a Idade Média global ao ensino de história. Para isso, algumas categorias, como integração, conexão e interação, serão mobilizadas para a compreensão de uma experiência de globalidade. Seguiremos os passos de Raimundo Lúlio (c. 1232-1316), filósofo maiorquino cuja extensa e multifacetada obra tem sido cada vez mais pesquisada e traduzida no Brasil. A trajetória e o pensamento de Lúlio, contudo, foram pouco aproveitados no ensino de história. Com o propósito de oferecer caminhos e possibilidades, analisaremos o potencial de determinadas histórias em quadrinhos sobre o filósofo e adaptações infantojuvenis do corpus luliano, indicando perspectivas de abordagem para a atuação docente e elaborando materiais didáticos.

57) Queiroz de Souza, Guilherme, "Ramon Llull sob novos olhares: trajetórias de pesquisa", Pesquisa e Divulgação do Conhecimento em Rede: Investigación y Difusión del Conocimiento en Red, ed. Renata Cristina de Sousa Nascimento, Rita de Cássia de Oliveira Reis, Xavier Roigé i Alexandra Nogueira da Silva, vol Goiânia: Tempestiva (2022), pp. 91-97
Breu relació de les publicacions i els projectes d'abast lul·lià de l'autor, amb una nota final sobre la necessitat de dinamitzar i renovar els estudis lul·lians a "les Amèriques".

58) Queiroz de Souza, Guilherme, "Revisitando a literatura luliana: do nacional ao global", eHumanista, vol 52 (2022), pp. 211-226
Repàs divulgatiu de les obres literàries de Llull.

59) Quesada Navarro, Marcos Alejandro, "Francisco novellus pazzus y Ramón lo foll: dos gigantes del medioevo", Antonianum, vol 96/4 (2021), pp. 795-818
The intention of that article is to point out the main lines of thought and action that could be considered expressive of convergence between Francis of Assisi and Ramon Llull: penance and conversion, the desire to establish a dialogue with non-Christions, and the will to preach the Gospel using a universal language, etc.

60) Ramis Barceló, Rafael, "Les càtedres de Teologia moral i Teologia positiva de la Universitat Lul·liana i Literària de Mallorca (1692-1830)", Randa, "Homenatge a Josep Amengual i Batle, 2, 88" (2022), pp. 73-85
Sobre les càtedres de Teologia moral i Teologia positiva des de l'erecció de la Universitat Lul·liana i Literària de Mallorca fins a la seva extinció.

61) Redondo, Jordi, "An Eastern Tradition in Lullian Blaquerna: The Holy Fool Ramon lo Foll", Philologia Classica, vol 12, 2 (2017), pp. 206-217
The paper analyzes a passage from the novel Blaquerna written by Ramon Llull from approximately 1276 to 1283. It has not till now received a coherent explanation able to give an account of its literary models. A comparative study shows how Llull treats a theme borrowed from both the Classical and the Christian tradition. The Classical tradition depends mostly on the image of a philosopher, especially one of the Cynical school, blended with the character of Aesop. In the Middle Ages, the theme achieved its final shape through the addition of content and stylistic elements borrowed from Christianity. The closest source available to Llull could be the Life of Symeon of Leontius of Cyprus, an important work as regards the diffusion of the character displayed in the text under consideration.

62) Ribera Llopis, Juan M., "Ramon Llull en el aula de literatura", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 173-180
Sobre la base de la experiencia docente e investigadora, propuesta de aprovechamiento de la figura y obra de Ramon Llull para introducirse en diversos presupuestos culturales, componentes genealógicos y textos comparti-dos por las letras medievales románicas; así como en las aportaciones lulianas a favor de la dinámica interna del sistema literario medieval

63) Rourera, Mireia, "Jordi Gayà: Llull creu que la pau s'establirà amb la unitat de la fe", El Punt Avui (2022, 21 de març)
Entrevista a Jordi Gayà, com a curador de Enchiridion Theologicum Lullianum. Ed. Jordi Gayà Estelrich. (Grans Textos Cristians; 1). Barcelona: Ateneu Universitari Sant Pacià, 2021. 1110 pp

64) Rovira i Valls, Josep M., "Fra Jaume Gener (de Cabra), el gran lul·lista de Santes Creus, i la seva relació amb Pere Daguí (de Montblanc), i Joan Bonllavi (de Rocafort de Queralt)", Santes Creus. Revista de l'Arxiu Bibliogràfic, vol XXVIII (2016-2017), pp. 49-112
Aportació documental i interpretativa al lul·lisme del segle XVI

65) Rovira, Matilde, "Ramón Llull y el intelecto figurativo: Palabras preliminares", Revista de lenguas y literaturas catalana, gallega y vasca, vol 27 (2022), pp. 151-153
Introducció a un col·loqui monogràfic

66) Saiz Raimundo, Maria, ""Enaxí com lo mariner s'endressa en son viatge". A propòsit de les imatges marines del Llibre de contemplació en Déu de Ramon Llull", Zeitschrift für Katalanistik, vol 35 (2022), pp. 239-267
L'article explora la terminologia nàutica i comercial que Llull fa servir de forma habitual per expressar el seu pensament a partir de les ocurrències que es detecten al Llibre de contemplació, les quals adquireixen una clara intenció moral i epistemològica. Per mostrar l'especificitat del tractament dels motius marins en aquest text, es comparen amb les metàfores del Llibe d'amic e amat, molt més properes a la tradició literària i clarament vinculables a la mecànica del coneixement de l'amor místic.

67) Sari, Simone, "Una lectura de les Regles introductòries a la pràctica de l'Art Demostrativa de Ramon Llull", Caplletra, vol 72 (2022), pp. 229-254
Ressenyat a continuació.

68) Savoye, Marie-Laure, "Les textes vernaculaires dans la bibliothèque du collège de Sorbonne", Les livres des maîtres de Sorbonne: Histoire et rayonnement du collège et de ses bibliothèques du XIIIe siècle à la Renaissance, ed. Claire Angotti, Gilbert Fournier i Donatella Nebbiai, "Histoire ancienne et médiévale, 145" (París: Éditions de la Sorbonne, 2017), pp. 185-202
Ressenyat a continuació.

69) Soler, Albert, "Eines lexicogràfiques en línia: el Nou Glossari General Lul·lià", Estudis romànics, vol 44 (2022), pp. 411-416
Recull de les últimes novetats tècniques i lèxiques del Nou Glossari General Lul·lià on line.

70) Soler, Albert, "Els recursos visuals a l'Art demostrativa de Ramon Llull: impaginació i figures gràfiques", Llengua & Literatura, vol 32 (2022), pp. 7-25
El treball analitza els recursos visuals de què se serveix Ramon Llull a la segona versió del seu sistema, l’Art demostrativa (vers 1283), per aconseguir una transmissió més eficaç de la informació. S’hi observa un desplegament de recursos de caràcter gràfic, cromàtic i d’impaginació d’una extraordinària originalitat, que accentua el que l’autor ja havia dut a terme a l’Ars compendiosa inveniendi veritatem (vers 1274) i resulta un estadi previ al replantejament complet que havia d’operar en l’Ars inventiva veritatis (1290). Es fa palès el dinamisme conceptual i formal que Llull demostra tothora en la seva obra.

71) Spadini, Fabio, "«Charissime fili»: the transmission of alchemical science from the manuscript to the press: the pseudo-lullian diagrams", MHNH Revista Internacional de Investigación sobre Magia y Astrología Antiguas, vol 18 (2018), pp. 207-238
The massive presence of alchemical diagrams in the Testamentum of Pseudo Ramon Llull makes it possible to analyse in a pertinent way the development of a diagrammatic thought aimed at the teaching of alchemical science. The analysis of the key figures of a manuscript kept at the Kantonsbibliothek Vadiana in St Gall allows not only to understand the general functioning of the alchemical figures, but also to underline the methodological changes due to the passage from the manuscript to the printed book.

72) Staccioli, Letizia, "«Sabiats que us diray en riman». Prime considerazioni sul rapporto tra forma, comunicazione e pubblico nella Lògica del Gatzell di Ramon Llull", Caplletra, vol 72 (2022), pp. 157-174.
Ressenyat a continuació.

73) Toldrà, Maria, "Carta de Gabriel Desclapers sobre mestre Pere Joan Llobet, lul·lista", Vademècum (blog, 2022, 11 desembre)
Edició i estudi del document

74) Tostes, Rogerio, "The Ars of Ramon Llull and its Demonstrative Reasoning: Philosophical Structure, Representation and Hybrid Discourse", Science et Esprit, vol 69/3 (2017), pp. 335-347
Treball de caràcter assagístic i especulatiu —sense uns objectius clarament formulats i amb una estructura més aviat erràtica— que valora l’Art de Llull com a mètode de disputa interreligiosa capaç d’incorporar conceptes i trets del discurs de l’«altre» i d’habilitar-lo, per tant, com a interlocutor vàlid en un diàleg d’igual a igual. D’aquí provindria el caràcter «híbrid» del discurs artístic —perquè es construeix a partir d’elements que provenen de tradicions lingüístiques i religioses diverses— i també la possibilitat de superar les limitacions dels mètodes emprats fins llavors per l’Església, que segons l’autor no es mouen en l’espai de la conversió espiritual sinó en el de la conquesta i la dominació política.

75) Tous, Francesc, "L'analogia i el paral·lelisme en l'estil proverbial de Ramon Llull", Caplletra, vol 72 (2022), pp. 205-228
Ressenyat a continuació.

76) Trillas, Enric, "Entre Llull y Ockham, el razonamiento", Revista Internacional d'Humanitats, vol 49 (2020), pp. 57-68
De no limitarse a lo que Ramon Llull (1232-1316) y Guillermo de Ockham (1285-1347) escribieron sino atendiendo a su fondo, cabe observar una notable
preocupación de ambos por el razonamiento y, concretamente, por el deductivo.

77) Vidal Mascaró, Andreu, "Ramon Llull segons Josep Miquel Guàrdia", Randa, vol 78 (2017), pp. 5-27
Monografia sobre el metge, filòsof i pedagog menorquí Josep Miquel Guàrdia i Bagur (Alaior, 1830 - París, 1897), que va passar gairebé tota la seva vida a París, com a estudiós de Ramon Llull.

78) Vives Piñas, Arnau, "El Corpus Digital d’Amic i Amat (CDAIA): una base de dades sobre la metàfora lul·liana de l’amic i l’amat", SL, vol 62 (2022), pp. 5-42
Ressenyat a continuació.

79) Vives Piñas, Arnau, "Una nova interpretació de la imatge lul·liana de l’amic i l’amat a partir de la seva diacronia: metàfora, tema i símbol", Magnificat CLM, vol 9 (2022), pp. 91-128
Ressenyat a continuació.

80) Vives Piñas, Arnau, "Una nova lectura del Llibre d’amic e amat com a relat literari per a la contemplació.", Els Marges, "tardor, 128" (2022), pp. 12-29
Ressenyat a continuació.

III. Tesis i tesines

81) Planas Ferrer, Rosa, El foc inextingible. Obra mística de sor Anna Maria del Santíssim Sagrament, "Tesi doctoral" (Tesi Universitat de les Illes Balears, 2020)
El Comentari al ‘Llibre d’Amic e Amat’, de Ramon Llull, realitzat per Margarida Mas Pujol (Valldemossa, 1649 – Palma, 1700) o, el que és el mateix, sor Anna Maria del Santíssim Sagrament, dominica del convent de Santa Caterina de Sena, de Palma, esdevé un fet excepcional en la seva època, atès que el Comentari es va escriure a les darreries del segle XVII, quan les lluites antilul·listes es trobaven en plena efervescència i quan el culte a Llull era discutit i combatut pels dominics. Margarida Mas va haver d’esperar catorze anys per ser admesa al convent, patí malalties i exclusió dins la comunitat, i experimentà la vida mística amb una intensitat tal que fou admirada en vida i consultada per algunes de les personalitats més influents de l’illa de Mallorca. D’altra banda, l’extens text sobre l’obra lul·liana constitueix, pels seus valors literaris, una mostra única del Barroc català. És l’única mística de l’època que escriu en la llengua del país. També per l’extensió i la qualitat espiritual del seu text pot ser considerada la més gran escriptora religiosa en llengua catalana del seu temps.

82) Staccioli, Letizia, "Edizione critica e studio della Logica del Gatzell di Ramon Llull" (Tesi Universitat de Barcelona /Università di Siena, 2022)
La Lògica del Gatzell è un compendio di logica in versi, presente anche in una versione in prosa latina (Compendium logicae Algazelis). Negli anni trascorsi dalle due edizioni del testo è ricomparso un testimone che ha permesso di allestire una nuova edizione critica. Il lavoro preparatorio ha richiesto un’analisi dettagliata del rapporto del testo versificato con il compendio latino e gli elementi problematici che hanno portato alla formulazione di una nuova ipotesi sulla relazione che intercorre tra i due testi e sulla loro sequenza compositiva. Parallelamente sono stati approfonditi gli aspetti stilistici e formali dell’opera, in particolare le strategie comunicative che la caratterizzano, la presenza di strutture logico-semantiche che saranno tipiche del sistema dialettico lulliano, le tecniche di versificazione.